- Goddag, hr. - Goddag.
Der skulle være en reservation til hr. Swann.
Ganske rigtigt.
- Kan jeg betale kontant? - Naturligvis, hr. Swann.
Besøger De Paris for at gøre forretninger?
Nej, for at sove. Tak.
Goddag, De taler med Yves Saint Laurent.
Jeg vil gerne takke ja til at lade mig interviewe.
Ja, jeg er parat.
For 16 år siden, under krigen i Algeriet, blev jeg indlagt.
Lægerne fyldte mig med nervepiller, til jeg blev afhængig af dem.
De gav mig også elektrochok.
Det var frygteligt. Jeg var omgivet af galninge.
Nogle af dem ville røre ved mig, men jeg lod dem ikke gøre det.
På to måneder gik jeg på toilettet én gang, så bange var jeg.
Til sidst vejede jeg kun 35 kilo. Jeg var syg i sindet.
Ja, syg i sindet.
32.
80.
60.
82.
88.
30.
33.
11.
47.
Gider du notere?
Halsen er 30 cm, brystet 80, taljen 60.
- Hvilken model er det? - Nummer 28.
- Jeg er i gang med nummer 17. - De beder om 28 inde ved siden af.
Så må vi have fat i hr. Jean-Pierre. Han er lige gået med nummer 29.
Den snærer. Foret er for stramt.
Jeg overtog kjolen efter Madeleine. Det der er ikke mit syarbejde.
Jeg er ligeglad. De har værsgo at lave det om.
Hr. Saint Laurent har sat sin musik på.
Vær venlig at hænge den tilbage på ginen.
Hr. Saint Laurent vil have mere revers på. Mere fylde i reverset.
Der skal sys et nyt i organza med satin på bagsiden.
- Så gerne, hr. Jean-Pierre. - Hav det klar om ti minutter.
Det kan ikke lade sig gøre. Jeg skal jo sy hele forstykket om.
Det vil også ændre halsen, og knaphullerne skal laves om.
Ti minutter ... Jeg er altså ikke gift med Houdini.
- Hvad er det, der driller? - Jeg kan ikke justere spændingen.
Få det ordnet. Du forsinker de andre.
Må jeg så bede om ro.
Ja, fru Muñoz?
Det er for kompliceret. Det skal forenkles.
Tag dem af.
Bare flå til.
Sådan. Det er enkelt, skarpt og ligetil som en bevægelse.
Prøv at finde en mere mat satin eller måske bagsiden af en satin.
Vi må dække hele bagstykket og montere det på organza.
- Gerne i en fart, tak. - Jeg ordner det med det samme.
Tak skal De have.
- Har herren brug for noget? - Nej, ellers tak.
Hr. Jean-Pierre, vi skal prøve lærredsmodellen på Michelle.
Der er også kostumerne til Cavaliers film og Truffauts.
Men vi kan jo ikke lægge prøverne på samme tid.
Françoise Hardys opvisning kan vente til den 28.
Sylvie Vartan vil sikkert også have noget til efteråret.
Men først skal du tegne kostumer til teaterstykket "L'amante Anglaise" ...
- Af Marguerite Duras. - Prøverne skal fastlægges nu.
Eventuelt mellem fotograferingen den 14. og sommerkollektionen.
Det må vi vende med Jean-Pierre.
20. december er sidste frist for sommerkollektionen, -
- så de kan få mønstrene klar mellem den 1. og 20. januar.
- Har du lyst til chokolademousse? - Nej tak.
Til efterår/vinter-kollektionen skal tegningerne være klar ultimo juni.
Prøverne bliver omkring 20. juli, og præsentationen senest 30. august.
Så kan du gå i gang med forårs-haute couturen -
- lige bagefter pret-a-porter- kollektionen i december ...
Vær sød at lade mig lytte til musikken.
Man får nemt det indtryk, især i Amerika, -
- at skønhed er det vigtigste i en ung kvindes liv.
I Amerika går man endda så vidt som til at give udtryk for, -
- at hvis man er smuk, er man lykkelig.
Her, Kikou. Jeg har taget en chokoladeeclair med til dig.
Jeg er ikke sulten. Jeg er udmattet.
Hvis man tror, lykken er at være smuk, gør man alt for at blive det.
Hvis en pige i forvejen er smuk, vil hun være omgivet af fristelser.
Så i stedet for at bruge hovedet og få sig en uddannelse ...
Jeg synes, De skal arbejde for mig.
- Jeg er model hos Chanel. - Jeg vil give dig en hel kollektion.
Det går ikke.
- Jeg forlanger det. - Det går ikke.
Jeg har en prut, der ikke vil ud.
Nej, nu må vi være seriøse.
- Hvordan føles den? - Behagelig som en pyjamas.
Den ser guddommelig ud på dig, Betty.
De burde også prøve den. Den vil sikkert klæde Dem.
Tak, Colette.
Gå, Betty, gå.
Den er pragtfuld. Den er lige Marlène.
- Folk vil elske den. - Folk kan ingenting huske.
Kære Yves. Jeg er tosset med din smoking og Mondrian-kjolen.
Mode er flygtig som reklamer. Det er det, der gør den sublim.
På hver sin side af oceanet -
- sidder vor tids to største kunstnere.
Men kunst rører mig ikke længere. Den er blevet bedøvende kedelig.
I dag er det en kunst at blive kendt, og det er vi to gode til, -
- for vi elsker begge to berømmelsen.
Du skal lave kjoler med dåsesuppe.
Så laver jeg malerier, ligesom du laver kjoler. Ligesom vi ser tv.
Nu om dage er det kun i film, musik og reklamer, man ser opfindsomhed.
Jeg nød at producere det band. De er så kreative og forfriskende.
Hvorfor har du ikke lavet en Warhol-kjole?
Fordi den er umulig at lave. Når det lykkes for dig, -
- vil du være et af de største genier i dette fin de siècle.
Med beundring, Andy Warhol.
Vi burde tage på Chez Régine i forklædning og genere folk.
Der går en film om rockere, som alle vrimler ind og ser.
En hel film kun med læderklædte rockere i en garage.
Man ser dem skrue på deres motorcykler som mekanikere.
Der er ikke rigtig nogen historie eller dialog.
Jeg kan bare ikke lige huske, hvem der har lavet filmen.
Min hyrde. Jeg elsker dig, men jeg vil ikke være dit får.
Vi kunne forsvinde, uden at nogen opdagede det. Hvad ville du så lave?
- Ingenting. - Så kommer jeg og hjælper dig.
Han tænker kun på penge og magt. Mandens nosser rasler, når han går.
Han er et uhyre. Ved du hvorfor?
Fordi han er grim. Han er ked af sit udseende og sin store næse.
Jeg er 33 år, men føler mig som en på 100. Jeg har ikke noget liv.
Jeg er nødt til at tage tilbage på tegnestuen. Hvad vil du?
Jeg vil danse.
EFTERÅR/VINTER-KOLLEKTION
FORÅR/SOMMER-KOLLEKTION
EFTERÅR/VINTER-KOLLEKTION
FORÅR/SOMMER-KOLLEKTION
EFTERÅR/VINTER-KOLLEKTION
- Turbanen? - Loppemarked.
- Jakken? - Ossie Clark.
- Nederdelen? - Min mor.
- Blusen? - Loppemarked i London.
Armbåndet?
Det er en servietring, jeg stjal på en restaurant.
Og det fjollede fornavn?
Ingen kan finde ud af at sige "Louise Le Bailly de La Falaise".
"Loulou" er bare enklere.
Fregnerne?
De stammer fra Irland, fra min mors familie.
- Og den snobbede accent? - Min far. Han er greve.
- Skoene? - Loppemarkedet i Clignancourt.
Det er fuldstændig gak, men jeg er vild med det.
Godaften, hr. Saint Laurent. Nu skal jeg finde Deres frakke.
Giv mig alle mine frakker.
Den der, den der og dem nede bagved. Jeg tager dem alle sammen med.
Også kopierne. De skal brændes, alle sammen.
Tak.
Det er fra en musical, jeg sætter op i Paris, London og på Broadway.
Den hedder "Vicious".
Den foregår i New York i et undergrundsmiljø, -
- der er både undergrund og voldsomt populært.
Jeg spiller Samantha. Jeg går på scenen med et stort kvindekor, -
- der alle sammen arbejder i modebranchen.
De er dækket til med endivier til ære for vores ven Andyw Arhol.
Og foran Samantha står en mand.
Og sikke en mand. Johnny.
- Hvor er du dog smuk. - Det er vist champagnen, der taler.
Overhovedet ikke. Den slags ville man aldrig se i Paris.
Du skulle bare vide, hvor hæslig byen er blevet.
Det er civilisationens endeligt. Det er sådan, vi lever.
- Du klynker, men alle går i dit tøj. - Jeg klynker ikke.
Jeg synes bare, vi skal skabe noget af betydning -
- i stedet for bare at sælge hvad som helst.
Den her kollektion svarer til, at jeg selv gik nøgen på podiet.
Sælger den ikke, sælger vi forretningen.
Yves er parat til at drukne vores barn.
Ja, jeg vil se det flyde i vandet som en gople.
Du er værre end Maria Callas.
I franskmænd er bare så melodramatiske.
- Jeg laver cocktails. - Champagne til mig.
Hvis vi går ned til havet og langs kysten mod solopgangen, -
- så kommer vi til Oran, hvor jeg er vokset op.
Der er slet ingen træer i Oran. Kun heden og lyset.
Alle husene er lave og kedelige.
Men lugten er fantastisk. Lugten og farverne.
Da jeg var i Marrakech for fem år siden, slog det mig.
Det hele kom tilbage til mig. Det er pragtfuldt at tegne her.
Alle de følelser, der vælder frem ...
Som barn gik jeg rundt og ledte efter træstykker formet som et Y.
Jeg mente, de var lykkebringere. Men egentlig kedede jeg mig bare.
Min mor og jeg lavede sjov dagen lang. Hun afholdt store selskaber.
Så kom damerne i deres pelsfrakker af persianer og ræv -
- og deres 1940-kjoler.
Undskyld.
Kikou ... Loulou har lagt en gave til dig.
- Hvad er det? - Det er en overraskelse. Kom.
- Hvad er det? - Det kan jeg ikke afsløre.
- Den er i påklædningsværelset. - Hvor?
Øverst oppe.
- Pierre, luk op! - Nej.
Jeg skal arbejde, Pierre. Luk nu op.
Nej, du skal straffes. Du får lov at blive der til i morgen.
- Har du åbnet døren? - Den er åben.
Kære Andy.
Jeg ville gerne have glædet dig og lavet Andy Warhol-kjolen.
Jeg ønskede at være moderne, og jeg mener, det lykkedes mig.
Men det er ikke længere vigtigt.
Nu ønsker jeg kun at lave Saint Laurent-kjolen.
Kærlig hilsen Yves.
Nummer 1.
Nummer 2.
Nummer 4.
Nummer 5.
Nummer 33.
Nummer 34.
Nummer 35.
Nummer 36.
Nummer 37.
Nummer 38.
Jeg gider ikke mere! Du må fandeme gøre det selv!
- Behøver du at drikke så meget? - Så tænker jeg bedre.
Jeg blev i øvrigt ringet op af Ganz.
Han har fundet en dyregruppe i forgyldt sølv fra det 17. århundrede.
En svane, en hund, en hest, en enhjørning og en hjort.
Cirka 30 cm høje.
Køb dem. De lyder smukke.
Jeg har allerede købt dem. Det skulle jeg lige til at sige.
Yves, hvad er det, du foretager dig? Vil du gerne lave skandale?
Ja.
Folk må ikke tro, at jeg har forsøgt at begå selvmord.
Jeg er klar.
- Med 40'er-kollektionen ... - Den hedder Libération-kollektionen.
Med Libération-kollektionen løb vi en enorm risiko.
Indtægterne faldt fra 8 til 5 millioner, -
- det laveste siden 1963, og det var inden Y-parfumens lancering.
Den store risiko har skam lønnet sig. De taler om haute couture-indtægter.
Det er i pret-a-porter, på gaden, som hr. Saint Laurent siger, -
- at fortjenesten findes.
I år har butikken i Rue du Faubourg Saint-Honoré omsat for 15 millioner.
En butik på 50 kvm. Det er aldrig set før.
Javel ja. Tillykke.
Tak, David, men jeg gør bare, som jeg altid har gjort.
Det handler om beliggenhed.
Jeg får at vide, det er for dyrt, men det bliver en succes hver gang.
Hotel Cipriani i Venedig, Rue Paradis i Nice, Rue du Rhône i Genève -
- og Fifth Avenue i New York. Det samme med Caracas og Zürich.
Jeg gør, som jeg altid har gjort, og forsøger at være innovativ.
Richard, kan du huske, hvad jeg sagde -
- i baren på Ritz for præcis fem år siden? Jeg sagde ordret:
"Yves vil snart overstråle alle andre."
Som aktionærer må vi være lige så fremsynede og ambitiøse, som han er.
Dengang kunne vi ikke andet end at nyde Mondrian-kollektionens succes.
Alt fordobledes. Ordrerne gik fra 1,3 millioner til 2,6 millioner.
Indkøbene steg fra 800.000 til 1,4 millioner.
Verdenspressen var vilde med Yves.
Vi kunne bare være blevet på det niveau, men nej.
Vi besluttede at udvide med pret-a-porter -
- og løbe den risiko, det jo er.
Da jeg først tilbød Didier Grumbach produktionen, afslog han.
Men i dag har han ikke noget at fortryde.
Hvorfor ombestemte han sig?
Jeg fortalte pressen, at han ville stå for produktionen.
Da det først stod i aviserne, var han nødt til at gå med.
Nogle gange må man handle eller dø.
David, du er i gang med at opkøbe min virksomhed.
Jeg sidder her ikke for pengenes skyld, -
- men for mærkets. For Yves' skyld.
Jeg har ejet 80 % af YSL i ni år.
I løbet af de ni år har vi lanceret vores første parfume, Y, -
- åbnet en pret-a-porter-butik i Rive Gauche-kvarteret, -
- udviklet et franchise-system og udvidet vores detailhandel.
I ni år har vi været stilskabende -
- og gjort ting, der aldrig før er set i modeverdenen.
Nu kan vi vælge at blive, hvor vi er, og sakke håbløst bagud.
- Eller vi kan gøre noget nyt. - Hvad skulle det være?
Skal Yves blive ved med at lave den samme kjole igen og igen?
- Det er hans job at være kreativ. - Det er også vores job.
De burde lære engelsk, hr. Bergé.
Jeg har meget at lære, men jeg kan altså godt tælle på engelsk.
I år er omsætningen steget med 7 %, og på luksusvarer med hele 12 %.
Jeg ser noget andet her.
De tal tager ikke højde for Richards aktieandel. Se lige her.
Et køb af mine 80 % af YSL omfatter også 50 % af Saint Laurent.
Lægger man afkastet dertil, får man en stigning på 7 %.
Og de resterende 50 % tilhører Grumbach, ikke?
Men købet af din gruppe må også følge moderne økonomisk logik.
Derfor vil én kollektion bestående af både haute couture og pret-a-porter -
- være den sikreste og mest rentable løsning.
Cardin og Ricci gør det samme i år. Det er jeg lodret imod.
Er I klar over, hvor meget haute couture betyder i andre lande?
I Japan og i USA? Det kan vi ikke bare ignorere.
Mens alle andre sælger kjoler, -
- kan vi nu sælge Yves Saint Laurent. Det er en fantastisk mulighed.
Det gør I jo allerede. Hans navn er på solbriller, cigaretter og slips.
Det er ikke hans navn, vi skal sælge, men ham.
Hvorfor solgte 40'er-kollektionen?
Han er blevet mere berømt end sit tøj. Se billedet her.
Det er muligt, men der er et hav af nye, unge designere på vej frem.
Haute couture-ikonerne er på vej ud.
Hvem taler du om? Hechter? Cacharel? Kenzo? Jacobson?
Men du har ret. Derfor har jeg i sinde at danne en gruppe, -
- der skal forene modeskabere -
- og organisere dem i en fagforening med mig som formand.
Og jeg vil tilbyde at befri jer for haute couturen.
Yves og jeg vil gerne generhverve 100 % af huset Saint Laurent.
Vi vil have navnet "Saint Laurent" tilbage.
Og det er jeg villig til at sætte mig i gæld for.
Det lyder som en noget ulogisk ide, sådan som tallene ser ud.
Måske, men det er det, jeg ønsker.
Selvom du går med til det, ejer du stadig parfumerne, -
- og det er der, pengene er.
- Hvad stikker der så under? - Du skal betale for licensen.
Jeg har udfærdiget et forslag, som du nok vil finde fordelagtigt.
Én ting mere. Du må ikke lancere nye produkter uden vores godkendelse.
Selvfølgelig ikke. Det er ikke i vores interesse.
Pierre ...
Skal vi ikke fortsætte samtalen over en bid mad?
Man gør ikke forretninger på en restaurant, men på et kontor.
Når det her er overstået, skal jeg med glæde invitere dig på middag.
Men lige nu handler det om at få mit navn tilbage.
- Dit navn? - Yves' navn. Saint Laurent.
Ham hører man meget om for tiden. Med hensyn til hans helbred.
Hvad, for eksempel? Du skal ikke lytte til sladder.
Yves har det fint. Han arbejder meget, men han er i storform.
Jeg vil godt bede om nogle flere piller. De blå, ligesom sidst.
- Hvad var det, de hed? - Captagon.
Dem, bare lidt stærkere. De er en stor hjælp, når jeg arbejder.
Og noget til at slappe af på. Valium, for eksempel.
Valium bedøver bare.
- Besvimer De stadig? - Af og til op til en kollektion.
Nu skal jeg lave to. Pret-a-porter- kollektionen har jeg ingen ideer til.
Og haute couturen er jeg slet ikke begyndt på. Jeg må have nogle piller.
Jeg skal nok give Dem nogle, men nu må De ikke overdrive.
Nej nej, det er kun under arbejdet med kollektionerne.
- Og drik ikke for meget spiritus. - Nej da. Jeg er jo ikke vanvittig.
Jeg elsker den her artikel om din måde at tegne på.
Det design er ikke ligefrem nogen Matisse.
Du er Yves Saint Laurent, og du vil gerne være Matisse.
Men man bliver ingen Matisse i din alder. Du må give det tid.
Det tager et helt liv.
Jeg har også fundet et digt, du skrev, da du var lille:
"Hvor er du heldig. Du har jo alt.
Rigdom, skønhed, ungdom. En vidunderlig tilværelse.
Men du er allerede træt af livet. Du har ikke lyst til det længere."
Jeg lægger det hele i en kasse og giver den til Pierre.
Mor? Elsker du mig?
Jeg håber, du kan lide fjer, for jeg har brugt masser af dem.
Danserne ligner store fugle. Det er ganske magisk.
Ved hver bevægelse er det, som om de vil lette og forlade denne verden.
- Det er dig, der har forladt verden. - Hvorfor siger du det?
- Kan du ikke selv se det? - Nej, det kan jeg ikke.
Du har mistet al kontakt med virkeligheden. Se på dit liv.
Du har aldrig været i et supermarked. Du kan ikke engang skifte en pære.
Hvilken interesse skulle jeg have i at skifte en pære?
Enhver kan da skifte en pære.
- Hvad gør du, hvis der går en? - Så skifter Pierre den.
- Og hvis han ikke er hjemme? - Så venter jeg på ham i mørket.
Du er for meget, Yves.
Hunden er det nye modetilbehør.
- En hund skal også have kærlighed. - Lad mig være.
I går fik jeg ti breve fra dig. Du skrev, du er forelsket i mig.
Af sted med dig.
Pas på, et strudseangreb.
- Yves, kom med ud og buk. - Så vil jeg have min hund med.
Jacques de Bascher de Beaumarchais.
Yves Saint Laurent.
Det hele er fremstillet i Frankrig.
Spørg mig endelig, hvilket materiale det er lavet af, -
- for det er svært at se med det blotte øje.
Jeg kan godt afsløre, at det er voksbehandlet stof.
Men det er lavet sådan, at det ligner læder.
Vi syr dem, så der er plads mellem remmene til Saint Laurent-logoet.
Mener De YSL-initialerne?
Yves, fru Duzer er dernede.
Ja, YSL-initialerne.
Vi overvejede at sælge mærket til hr. Saint Laurents bror, Victor.
Så ville logoet blive VSL, men det lyder for meget som opvaskemiddel.
Og hvis vi sælger til min søster, Veronique, får vi samme problem.
Hvis De ønsker at arbejde for Saint Laurent, er der langt igen.
Den er fin.
Synes De, den klæder mig?
Den så noget mindre maskulin ud, da jeg så den her forleden.
Det maskuline vil give Dem en fantastisk fremtoning.
Det vil De opdage, når De bevæger Dem.
- Prøv den her. - Er det virkelig på mode?
Det handler om stil. Mode kommer og går.
Men måske mangler der noget.
- Måske et blankere bælte. - Ja, noget med lidt spræl i.
Det er så dejligt at kunne have Dem for mig selv og høre lidt nyt.
Jeg har det ikke så godt for tiden. Jeg arbejder konstant, -
- og så skal vi jo flytte fra Rue Spontini. Her er ellers så rart.
Men hr. Bergé skal hele tiden gøre alting større. Det er så trættende.
Lad mig se.
Ja, det er bedre. Det lyser det hele op.
- Men lad os vise lidt mere hals. - Ja, min hals er så kort.
Ja, det er bedre.
Prøv at slå håret ud.
Må jeg?
Ja, sådan.
Rod lidt op i det.
Det er bedre.
- Et anbefalet brev til Dem. - Tak.
Prøv at gå lidt rundt.
Put hænderne i lommen.
- Det er jo rigtige lommer. - Naturligvis.
Så slipper De for at have andet med end nøgler og en pakke cigaretter.
Vær afslappet. Mere smidig.
Det føles godt nok meget smidigt.
Det er guddommeligt.
En kraftig læbestift, og De vil være uimodståelig.
Jeg føler mig helt anderledes.
Tak. Tusind tak. De er virkelig enestående i vor tid.
Jeg har ingen konkurrenter længere. Det er min store tragedie.
Jeg har skabt et uhyre, og nu må jeg leve med det.
Et smukt uhyre.
- Nu må jeg tilbage til arbejdet. - Tak, hr. Saint Laurent.
Du skal ikke være bange.
Sådan. Ingen navne, ingen ord.
Bare dyr ført sammen af deres behov.
Vil du ikke med ind i busken? Jeg kommer om lidt.
Godaften.
Vi er naboer. Vi bor i Rue du Vieux-Colombier. Hvad hedder du?
Jeg hedder Pierre. Pierre Bergé.
Folk tror ikke, jeg arbejder, men det gør jeg. Jeg inspirerer Karl.
Den bliver lavet i 12 forskellige farver.
Kan du lide den? I aften tager jeg den beige på.
- Sammen med Karl? - Naturligvis.
Hvad siger han til, at vi er sammen?
Det ved jeg ikke. Jeg tror, det glæder ham.
På mine vegne og på dine.
Sikkert også på Pierres. Karl er meget intelligent.
Ti stille.
Smuk samling. Bruger du dem, når du er sammen med ham?
Nej, Karl er ikke til den slags.
- Vil du have en? - Nej tak, jeg har selv.
Pierre kalder dem "de olympiske ringe".
Du ligner en fornem herre fra Weimarrepublikken.
De forstod at klæde sig. Om de skulle til begravelse eller på skovtur, -
- var det med silketørklæder, knækflip og figursyede liv.
Det er noget andet end i dag.
Hvad så nu, hvor du har taget tøj på?
Så tager jeg det af.
Jeg er frygteligt ked af at græde foran Dem, hr. Saint Laurent.
Du skal ikke være ked af det, Madeleine.
Tilbyder vi jer ikke p-piller nu om dage?
Jo, dem kan man jo tage, men det er ikke obligatorisk.
- Hvornår skal du have det gjort? - I næste uge.
Værsgo, Madeleine.
Tak. Tusind tak, men det koster slet ikke så meget.
Behold dem. Du får vel også udgifter til rejsen.
- Jeg er kun væk et par dage. - Det skal nok gå, alt sammen.
Nu går vi til frokost.
Det er min livret.
Jeg får det kun én gang om året, når jeg besøger familien i Alsace.
Foie gras er også meget populært i Alsace.
Yves, du husker måske en særlig eftermiddag i 1960 i Val-de-Grâce.
Jeg fortalte dig på hospitalet, -
- at du ikke længere var frontfigur i det modehus, hvor du arbejdede.
Jeg mindes din reaktion. Du sagde til mig, -
- at vi sammen skulle starte en forretning med dig i spidsen.
Efter nogle måneder i en kælder i Rue la Boétie -
- så vi på stedet her, hvor vi alle sammen sidder i dag.
Og nu fører eventyret os videre.
Vi troede, at hver eneste kollektion skulle blive vores sidste.
At vi ville gå ned med flaget her. Men vi har nu været her i 12 år.
12 år med kreativitet, med glæde, med frygt ...
... og med smerte.
Madeleine kommer ikke i næste uge. Hun skal slet ikke komme tilbage.
Det er forstået.
De 12 år viser, hvad vi har opnået, -
- men giver også lovning om, hvad fremtiden vil bringe. Tak, Yves.
Du har altid været der for pigerne, og det vil du også være fremover.
Tak. Tak.
Det er en stor glæde at kunne dele den sidste tid her med jer.
Tak, alle sammen. Tak for jeres arbejdsindsats -
- og jeres mod. For jeres ildhu og jeres talent.
Uden jer ville jeg intet være.
Jeg faldt pladask for huset.
Alt det fra 1920'erne var her i forvejen.
Eksempelvis de store træpaneler som hos Marie-Laure de Noailles.
Der er stadig masser at møblere. 800 kvm uden at tælle haven med.
Her forestiller vi os et af Cheurets kobraborde.
Sort marmorplade med tre kobraer i bronze. Ganske imponerende.
Der skal vi have et stort spejl.
Og der måske en dag en Matisse. Det ville være fantastisk.
Det ligner dig godt. Bare mere afslappet.
Ja, det er mig, som Andy Warhol ser mig.
Derinde er musikværelset. Vi får lavet 15 spejle med lysestager, -
- så vi kan oplyse det hele med levende lys som på et slot i Bayern.
Og der måske en dag en Mondrian. Måske.
Der er min Buddha. Den har altid bragt mig held.
Jeg har bedt Jacques Grange finde en god plads til ham.
Sammen med min kamé-samling, som jeg holder så meget af.
Grange mener, at de rent æstetisk skriger til hinanden, -
- men han ved, det er vigtigt for mig.
Han skal nok finde ud af det.
I den anden ende har vi biblioteket, to soveværelser og et kontor.
Alt det her skal laves om. Det skal være magen til, bare nyt.
Og så vil jeg have masser af spejle på væggene. Og i loftet.
Sådan at lys og billede bøjes.
Det skal være et rum med uendelige synsindtryk.
Luk munden op.
Højere.
Du er virkelig et forkælet barn.
Det er jo bare ting, Jacques.
Pas på sengen. Den bider.
Kan du ikke høre dem fløjte?
Jeg elsker dig, Jacques.
I lige måde.
Han er ikke nogen stor maler, men motivet er Prousts soveværelse.
Jeg tænkte, du ville kunne lide det.
Jeg er meget glad for det. Tak.
Jeg kan godt lide beskedenheden. Både motivets og malerens.
Han forsøger ikke at bemægtige sig motivet. Det virker meget naturtro.
Se. Han sad og skrev under sin fars portræt.
Kan du forestille dig at arbejde under et billede af din?
Jeg ville være stiv af skræk.
Man får lyst til at gå derind og lægge sig på sengen.
Yves ...
Du må ikke lade ham ødelægge vores forhold.
Naturligvis, hr. Swann.
Besøger De Paris for at gøre forretninger?
Nej, for at sove.
Goddag, De taler med Yves Saint Laurent.
Jeg vil gerne takke ja til at lade mig interviewe.
Ja, jeg er parat.
Det er Pierre Bergé. Hvis De bringer interviewet med hr. Saint Laurent, -
- vil jeg sagsøge Dem for bagvaskelse og dokumentfalsk.
De har interviewet en bedrager, der udgav sig for at være ham.
Hvordan kan De vide, det var ham? Sad han måske foran Dem?
Jeg vil råde Dem til ikke at tage chancen.
Er alt i orden, Yves?
Ja. Tak. Jeg tegner.
Sikke nogle små nosser, han har.
Hvor skønt. Se lige ham vagten her med støvlerne.
Sort læder med stropper og snørebånd. De går hele vejen op over anklen.
Hvorfor tænder jeg på det?
De har sådan en bule på vristen. Jeg har set nogle næsten magen til.
På Boulevard Saint-Germain.
Hvorfor kan jeg ikke finde ud af at skrive? Hvorfor kan jeg ikke?
"Sorte rande under øjnene, braktud, munden malet på.
Ledninger og klemmer fastgjort til elektroder på hans ankler.
Skrøbelig. Syntetisk."
- Jeg forstår slet ikke ord længere. - Du er smuk. Skidt med at forstå.
Du skal bare være endnu smukkere.
Vi burde holde en fest til ære for Ulrike Meinhof.
Hun blev dømt i går. En hyldest til hende og Baader.
Alle skulle komme klædt i sort. Enten læder eller sørgedragt.
I New York afholdes der fistfucking-shows på The Anvil.
Og så spiller de Jacques Brel til. Sådan en fest vil jeg også holde.
Okay, men hvad skal vi more os med i aften?
Vi kunne tage syre og tale med din Buddha.
Det lykkedes Grange at redde ham.
Han har stillet ham midt i det hele og bagbelyst alle kamé-tingene.
- Det fungerer rigtig godt. - Op i røven med Grange.
Han burde have gjort mig til din Buddha.
Synes du, det klæder mig med store briller?
- Du får rande under øjnene af det. - Rande under øjnene er sexet.
- Jeg vil tale med dig. - Jeg er midt i noget.
Ham den lille trækkerdreng? Jeg vil tale med dig.
- Ikke lige nu. - Jo, nu.
Du kommer ikke ind.
Godmorgen.
Vi er først og fremmest en medicinalvirksomhed, -
- og vi er kendt for vores kamp mod stofmisbrug.
Vi vil ikke associeres med en parfume med navnet "Opium".
- Opdrætteren er her. - Tak.
- Og hr. Saint Laurent? - Jeg tror, det går.
Uanset hvad har De en forpligtelse over for Yves Saint Laurent.
At bakke ud vil blive langt værre for Dem end en smædekampagne.
- Goddag. - Så er vi her vist alle sammen.
De er alle sammen mellem 12 og 18 måneder.
Det er meget muligt, men han havde ingen plet her.
Måske den der.
Nej, de ligner slet ikke Moujik. Vi må lede videre.
Vær sød at fjerne hundene. Yves kunne få et hjerteanfald.
Er nummer 18 klar? Jeg vil gerne se den endelige.
Tak.
- Forstyrrer jeg, Yves? - En smule.
Kom op, når du er færdig. Jeg skal vise dig håndtaskerne.
Du svarer ikke på mine breve, men jeg er ligeglad.
Kan du huske Ali?
Kan du huske ham, som jeg husker ham?
En aften, hvor månen var fuld. En byggeplads bag Gare du Nord.
Han var velopdragen, som jævne mennesker er det.
Hans tøj var altid rent, -
- men hans kropssprog var beskidt, ligesom dit.
Når jeg tænker på ham, tænker jeg på dig.
Når jeg tænker på dig, -
- tænker jeg på 20 fyre, der tårner sig op over mig.
Jeg tænker på Mohamed. Jeg tænker på Claude.
Kan du huske ham?
I nat hamrede mit hjerte så hårdt, at jeg troede, det ville sprænges.
Jeg kan stadig høre ham tage bæltet af -
- og kaste sig over mig i blindt raseri.
Jeg troede aldrig, det skulle holde op.
At jeg skulle dø liggende på alle fire.
Jeg kan stadig huske lugten af jord -
- og smagen af småsten i min mund.
Husker du det, som jeg husker det?
Jeg har stadig dit tøj, som du lod ligge på gulvet.
Jeg husker, hvordan de så på mig.
Jeg troede, jeg ville få det bedre, når de havde fået udløsning, -
- men tværtimod. Tværtimod.
Jeg ved ikke, hvad Pierre gjorde for sådan at skræmme dig væk, -
- men jeg bliver ved med at skrive og betro mig til dig.
Jeg har ikke forladt ham, men jeg bliver ved.
Du vil ikke se mig, men jeg bliver ved.
Jeg har besøgt toilettet på banegården igen.
Og jeg gør det igen, ligesom jeg tager tilbage til byggepladsen.
Jeg vil se Ali, Claude og Mohamed igen ...
... for Ali og Claude er dig. Mohamed er dig.
Jeg vil se alle dem, jeg endnu ikke har set, inden morgendagen gryr.
Morgendagen skræmmer mig.
Forstår du, Jacques ...
... jeg elsker kroppe uden sjæl, for sjælen er et andet sted.
- Hr. Bergé bad mig stille det her. - Skrid ad helvede til.
- Jo, men ... - Jeg er ikke tilfreds.
- Tidspunktet er ikke så godt. - Jeg har intet at arbejde med.
Jeg skal nok tale med hr. Bergé om det.
- Goddag, Yves. - Goddag.
Michèle, vil du gøre mig en tjeneste?
Vil du være sød at poste det her i al diskretion?
I al diskretion. Du har hverken hørt eller fået noget fra mig.
Du har aldrig set mig. Jeg er her slet ikke.
Hej, smukke.
Hvor er Saint Laurent? Hvor er han?
Det ved jeg ikke.
Måske er der kun en parfume tilbage af ham.
Hans hund er død. For mange stoffer. En overdosis.
Det har jeg hørt. Sådan var dens forhold til livet.
Det er også lige meget. Jeg fryser.
Det gør jeg også.
Jeg er nøgen. Du er klædt i Saint Laurent, din so.
Det ved jeg. Kom nærmere og få varmen.
Jeg føler mig åndssvag. Hvad er det, vi laver?
Vi leger med maskulinitetens regler.
Magtens regler.
Ja, måske. Jeg føler mig nu åndssvag alligevel.
Du er smuk. Jeg er bare nøgen.
Erika, træd et skridt baglæns.
Og Vibeke, kig ned.
Tænk ikke på noget.
Vibeke, gør sådan her med benet.
Ja, det er godt. Erika, kom lidt tættere på.
Og lidt ned med hovedet.
Måske er han død.
Stakkels Yves. Han var bare en lille dreng.
Det er smukt. Stå helt stille.
Goddag, fru Aillot.
Hr. Saint Laurent ligger desværre syg, -
- men Deres kjole er klar, og alt er lavet efter hans anvisninger.
Er den ikke henrivende? Vil De prøve den på?
Hr. Saint Laurent insisterer på, at vi plukker alle øjenbryn.
Det ser fint ud.
Her.
Opvisningen nærmer sig.
- Vi har intet at arbejde med. - Det ved jeg godt.
- Er det ikke latterligt, det hele? - Nej.
Når jeg lukker øjnene, ser jeg tøj, der svæver.
Former og farver, der danser i luften.
Men når jeg åbner dem, er alting tungt og dystert.
Yves ...
Der har vi jo Joan Crawford.
Dræbende kedeligt klædt på.
Undskyld, frøken, De er henrivende ...
... men jeg kan ikke længere se mig selv.
Moujik?
Nå, der er du.
Kære Christophe, jeg føler mig som et uhyre.
Vås. Vås, De er nydelig.
Jeg vil gerne have en farve som Johnny Hallyday.
Johnny Hallydays farve er ikke særlig pæn.
- Gør det nu for min skyld. - Selvfølgelig, som De vil.
- Du er bare så sød. - I lige måde.
- Ryger De meget for tiden? - Det er forskelligt.
Så går vi efter Johnnys farve.
- Skal jeg servere? - Ja tak.
Hvor er Moujik?
- Ved siden af Dem. - Nå ja.
Om dagen går det lige, men om natten er han uhyrlig.
Forestil dig at se den mand, du elsker, miste grebet om alt.
Jeg holder det ikke ud længere. Det er bedre, at vi bor hver for sig.
Loulou, han prøvede at slå mig ihjel i går aftes. Fatter du det?
Jeg vender ham ikke ryggen, men jeg kan ikke leve sådan her.
Jeg er nødt til at beskytte mig selv. Derved beskytter jeg også ham.
Han er meget skrøbelig, og det gør ham vanvittig.
Hvor er du heldig. Du mangler ikke noget.
Du har jo alt.
Rigdom, skønhed, ungdom.
En vidunderlig tilværelse.
Men du er allerede træt af livet. Du har ikke lyst til det længere.
Se. En lok af dit hår, fra dengang du var spæd.
Se, hvor blødt det er.
- Kan jeg skrive til Dem? - Hushjælpen giver Dem adressen.
Kom snart igen.
Jeg elsker Dem ikke, jeg elsker Dem ikke ...
Kom igen.
Synes du om den?
Sæt hænderne i siden.
Smil.
Drej rundt.
Nej, jeg bryder mig ikke om den, tante Renée. Du skal være perfekt.
Her er slet ikke værst. De tager sig godt af mig.
De er helt tossede med mig. Jeg får alle de piller, jeg vil have.
Det går op, det går ned.
At rejse, at sove ...
Du lader da til at have fået det bedre.
Optalidon.
Det var dumt at bure dig inde på et apotek.
Har Pierre hentet tegningerne fra Marrakech?
Ja, bare rolig.
Jeg ville prøve nye ting, gå nye veje.
Jeg mente, jeg havde ynde.
"Udstillingen viser, at en designer også kan være en illusionist, -
- et barn, en astronom, et fæ, et geni, en historiefortæller, -
- en kopist, en domptør, en brøleabe, en clairvoyant."
Er det ikke Hervé Guibert, der har skrevet det?
- Jo. Hvornår er det fra? - Fra fem-seks år siden.
Det var lige efter, jeg var gået i gang med -
- en kollektion i musselin.
Nogle måneder før Fabrice, indehaveren af Le Palace, gik bort.
- Findes Le Palace stadig? - Ja, det gør det.
Men det er gået ned ad bakke efter hans død. Sjælen er væk.
Der er røvkedeligt.
Musikken er blevet industriel. Det er som at være på en fabrik.
Taler man om mig som ...
... en has-been?
- Hvorfor spørger De? - Det ved jeg ikke rigtig.
Jeg føler, at jeg er blevet -
- en bøtte neglelak i et stormagasin eller i en håndtaske.
De er ikke en has-been. YSL er bare gået globalt.
Det er muligt. Men nu om dage -
- føles det, som om Y'et -
- står alene.
- Jeg har købt Voici til Dem. - Tak, det er sødt af dig.
Jeg vil gerne holde op.
Men jeg kan ikke.
- Deres brev gjorde mig lidt nervøs. - Det må du undskylde.
Men jeg vidste ikke, hvem jeg ellers skulle skrive til.
- Fandt du ud af noget til mig? - Selvfølgelig.
Tak, Pascal. Tusind tak.
Hvad er det, du vil? Du er jo vanvittig.
Jeg vil have alt, hvad der rettelig tilhører mig. Og det skal være nu.
Jeg lader dig ikke gøre det. Ned på knæ! Ned på knæ!
Bed om tilgivelse! Knæl og bed om tilgivelse!
Mor!
Han beder om tilgivelse. Han er gået fra forstanden.
Hvor skal det hen?
Til Louvre. Det skal bruges ved børsintroduktionen.
Men hr. Saint Laurent vil jo ikke være til stede.
Hr. Bergé har bedt om det.
Pas på foroven.
Det går fint.
Vi vipper det nedad mod dig.
Så prøver vi.
Nej, det duer ikke. Der mangler lige fem centimeter.
- Forsigtig. - Pas på chefens hoved.
Vi kan umuligt få alt det klar til opvisningen.
Mængden er jo enorm, og det er alt for upræcist.
Du har ret, Jean-Pierre, -
- men bluserne og nederdelene er jo ganske luftige.
- Fru Felissa får sin sag for. - Jeg håber virkelig, han kommer.
- Tror De, han er i stand til det? - Ikke for nuværende, nej.
Men han er nødt til at komme. Der skal jo vælges nogle design ud.
Yves vil have det hele lavet. Han vil præsentere noget stort.
Hr. Jean-Pierre og jeg vil sætte alt ind på at sikre, -
- at hr. Saint Laurent kan være stolt af sin kollektion.
Vi må bare klø på og overgå os selv -
- for at forstå hans ideer -
- og give dem liv.
Jeg har valgt denne dag -
- til at tage afsked med den metier, jeg har elsket så højt.
Jeg gik i brechen for elegancen.
For elegancen og for skønheden.
Jeg har kendt alt til angst, -
- kendt alt til helvede.
Tak.
Sophie, giv mig en rulle lilla taft.
Værsgo, fru Muñoz.
- En lidt køligere nuance. - Vi har en lys violet.
- Fløjlerne er ankommet. - Følg fru Felissas anvisninger.
Der er stadig design, vi ikke er gået i gang med. Vi må arbejde hurtigere.
Alt, hvad der skal skæres skråt, skal hænge i to dage, før det skæres.
Vi må sørge for, at alt er ordentligt løsnet.
Ellers vil vægten falde forkert, og så vil det hele være ødelagt.
Fløjlen skal have et perfekt fald, ellers kan vi ikke bruge den.
De damer, kom herned.
Vi begynder i systuen og retter til på tegnestuen. Første dør til højre.
Perfekt. Værsgo at gå.
Folk kommer til at sidde hele 20 meter væk. Det er noget nyt.
Lyset må hverken blænde publikum eller modellerne.
Jeg vil anbringe lyset hér, så modellerne træder ud af mørket.
To projektører og så YSL-logoet.
Der skal også være høj musik.
- De er meget smukke. - Pigen her er en gudinde.
Jeg skal bruge mange flere.
- Det er, hvad vi har lige nu. - Jeg vil have hende og hende.
Vi er nødt til at se pigerne. De skal være her fra første dag.
- Ellers vil de føle sig akavede. - Vil Saint Laurent ikke være der?
Deres arm, hr. Saint Laurent.
Sådan. Nu skal jeg knappe den.
Forstår De, da De blev ansat på systuen ...
... gav De mig ...
... gav De mig friheden.
De løsnede fuldstændig op ...
... for mine design.
- De er en troldkvinde, fru Felissa. - Det er ikke trolddom.
Det handler bare om at gengive stofferne den vægt, de har mistet.
De har ret. Sig mig en ting ...
Modtager De stadig checks fra hr. Bergé? Han glemmer Dem vel ikke?
Nej, checken kommer hver måned.
Godt. Det manglede bare.
Der er nogen inde ved siden af.
Ja, det er mine læger. De er her altid nu om dage.
Hvis nu jeg skulle falde ned ad trappen igen.
Det er tragisk.
Men jeg rejser mig altid igen.
Moujik, min skat.
- Er han ikke smuk? - Det har han altid været.
- Hvilken en er han? - Nummer fire.
Han er Moujik den 4.
Har De læst det nye Elle?
Jean-Paul Gaultier. Har De set hans kegle-bryster?
Det er gyseligt.
De fandt Deres inspiration i Proust, mens de taler om tegneserier.
De bør ikke have noget med de mennesker at gøre.
De var den første, der fremhævede kvindebrystet. Nu går de model nøgne.
Der er ingen følelser længere, ingen mysterier.
Jeg ved det. Jeg er den sidste.
Og alligevel -
- vil jeg ikke på museum. Jeg er stadig i live.
- Men De er allerede på museum. - Det bryder jeg mig heller ikke om.
Det får mig til at føle mig som en falleret maler.
Det er vel kun 76-kollektionen, der kan kaldes en malerkollektion.
Tak.
- Kan han holde til festen? - Ja, det går nok.
De bliver hos os.
- Mon den kommer til at svæve? - Ja, pigerne går hastigt af sted.
- Er min mor kommet? - Ja, hun sidder på første række.
Hej, Betty.
Alle er her. De venter bare på dig.
- Hvor sidder du? - Første række, til venstre.
Jeg ville gerne sidde i salen og se dem komme ind. Det bliver smukt.
Champagne! Så er det nu!
Tænk engang. 3,6 milliarder, Yves.
Salget til Sanofi giver os 350 millioner hver, -
- og folk jubler, fordi vi sælger til en fransk virksomhed.
Det er fantastisk.
Nu får jeg langt om længe råd til en Rothko.
Du er nødt til at holde en tale. Jeg har skrevet en til dig.
"Det har altid, og særligt i de senere år, -
- ligget mig på sinde at værne om mit hus og mit navn.
Derfor glæder det mig nu, at Yves Saint Laurent overgår ...
- Pierre, du keder mig. - Det er vigtigt, Yves.
Jeg var sammen med de Bascher i går aftes.
Det var en dejlig aften.
Nej, Yves, det var du ikke. Jacques er død.
Han døde af aids. Der kom næsten ingen til hans begravelse.
Han ville begraves sammen med sin bamse.
- Jeg elsker dig, Yves. - Jeg elsker også dig.
- Hav det godt. - I lige måde.
Synes du ...
... at jeg har givet Betty og Loulou ...
... lige så meget, som de har givet mig?
Jeg mener ikke, De har noget at fortryde.
Tak, Adil.
Nogle gange kan jeg ikke huske noget.
Pludselig kan jeg ikke huske noget.
Jeg kan ikke huske noget. Det er meget mærkeligt.
Jeg kan ikke huske noget!
Var der ellers andet?
Jeg vil gerne høre lidt Maria Callas.
Så gerne. Godnat.
Champagne! Så er det nu!
Nummer 1, Anna. Nummer 2, Mounia.
Vibeke, nummer 3. Ind på række med jer.
Musik!
Jeg havde en drøm i nat.
Frøken Chanel og jeg ...
... spiste middag på Ritz.
Da vi gik forbi udstillingsvinduerne i Rue Cambon ...
... begyndte vi at græde.
Hvad gør vi? Nekrologen er så godt som klar, men er han død eller ej?
- Vi er nødt til at være sikre. - Men vi skal gerne være de første.
Hvad med overskriften? "Farvel, hr. Saint Laurent"?
Vi må finde på noget mere kulørt.
- "Manden, der elskede kvinder"? - Nej, det er titlen på en ny film.
- "Smoking, no smoking"? - Ikke dårligt.
- "Et lys er gået ud." - Det lyder godt.
Hvordan indleder vi nekrologen? "Nok opfandt han ikke jeans, -
- men hans tøj forandrede kvindeskikkelsen for bestandig."
"Og kvinderne selv."
Det skal med, at hans passion var den moderne kvindes væsen.
Det var vigtigere for ham end mode.
Og tilføj ordet "visionær".
Jeg har noget angående tidsånden: "Han tog del i tidens omvæltninger -
- og så sig selv som en håndværker, der arbejdede som en kunstner."
- Hvad døde han egentlig af? - Aner det ikke. Ring til hospitalet.
Hvor meget skal vi bore i hans privatliv, hans forbrug af stoffer?
Hvordan formidler vi hans skrøbelighed?
"Et lys er gået ud" siger ligesom det hele.
- Men er han død eller ej? - Jeg har hørt det fra tre personer.
- Hvorfor udtaler Bergé sig ikke? - Det er et spørgsmål om penge.
- Men jeg er sikker på, han er død. - Jeg kunne nu ellers godt lide ham.
Ikke en rød bluse, en sort. Men det skal være en flot sort.
Og det skal gå hurtigt.
Du burde kalde kollektionen "Kina og opium".
Yves, bevæg din arm, så man kan se, du er i live.
Kom indenfor.
Værsgo.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2015